Stille! Eller jeg skærer halsen over på dig.
- Hvad hedder du? Tal højere! - Pip.
Nej, lad være.
- Har du noget forråd? Har du? - Nej.
Op med dig.
Du har runde kinder. Dem kunne jeg godt spise.
- Hvor er din mor? - Hun ligger der. Hun og mine brødre.
Så du er forældreløs? Hvem bor du hos?
Min søster. Hun er gift med smeden Joe Gargery.
Smeden, siger du?
- Ved du, hvad en fil er? Og forråd? - Ja, mad.
Jeg er ikke alene, som du måske tror.
Jeg er en engel i forhold til min unge følgesvend.
Han er i stand til at stege og spise små drenges hjerte og lever.
Det nytter ikke at skjule sig for ham.
I morgen tidlig kommer du herhen på kirkegården med en fil og noget mad.
Men ikke et ord til nogen. Så vil jeg holde min følgesvend væk fra dig.
Er du med? Er du? Løb så hjem med dig.
Der er du jo. Din søster har ledt efter dig.
Hun er på krigsstien, og hun har Tickler med.
Jeg prøver at hjælpe dig. Gem dig bag døren.
Hvor har du været?
- Jeg var så bekymret. Hvor var du? - Kirkegården.
Der havde du selv ligget, hvis det ikke var for mig.
Hvem opfostrede dig? Og hvorfor mon?
- Hent tjærevandet. - Det er jo jul...
Det er slemt nok at være din kone. Skal jeg også være din mor?
Du sender mig i graven. Men det ville sikkert glæde jer.
Tjærevand. Pas nu på.
Til bords, nu!
Så er endnu en fange stukket af.
- Hvad har han gjort? - Sikkert myrdet.
Det er derfor, de kommer i fængsel. Eller også er de for nysgerrige.
Hvor er brødet henne?
Jeg spiste det.
Jaså.
Sir?
- Har du det med, knægt? - Ja, sir. Det er her.
- Hvad er der i flasken? - Brandy.
- Du har ikke taget nogen med, vel? - Nej. Sådan er jeg ikke.
- Det er godt, du kan lide pien. - Det kan jeg.
- Skal du ikke gemme noget til ham? - Hvem?
- Ham, der vil spise min lever. - Nå, ham.
Han vil ikke have pie.
- Han så ellers sulten ud. - Hvad mener du med det?
Jeg så ham lige før. Nede ved floden.
- Havde han skrammer i ansigtet? - Ja.
Kom med filen, knægt!
Jeg vil jage ham som en anden hund. Skulle han slippe?
- Glædelig jul. - Jeg vil ikke være til grin.
Jeg vil drukne den skurk.
syng nu alle, hver og en på juledag, på juledag
syng nu alle, hver og en en tidlig julemorgen
kom, lad os alle glædes nu på juledag, på juledag...
Herligt.
Sikke et dejligt stykke kød.
Vi takker dig, frue, for dette festmåltid.
Måtte Herren gøre os oprigtigt taknemmelige. Amen.
- Hørte du? Taknemmelighed. - Især over for din søster.
Hvorfor er unge mennesker aldrig taknemmelige?
- De er onde. - Onde, små væsler.
De er ikke søde, de er onde!
- Sovs, mr. Wopsle? - Kødet falder jo næsten af benet!
Det er saftigt og mørt.
Nå ja... Mine damer og herrer, gem lidt appetit til fiskepien.
- Den er en gave fra mr. Pumblechook. - Den har I fortjent.
Skal jeg hente den nu? Så gør jeg det.
Som jeg altid siger: Et godt stykke pie kan man altid få plads til.
- Især i selskab med Brandy. - Kloge ord.
Den er her et sted! Eller det var den da.
- Mr. Pumblechook? - Det er tjærevand!
- Kom her! - Hvor skal du hen?
- Det er rødglødende. - Udmærket, smed.
De er nogle skumle fyre. Dem vil man ikke møde.
- Har nogen af jer set dem? - Nej.
- Skål, sir. - Tak.
Glimrende. De var filet helt igennem.
Men vi skal nok sætte dem på igen i en fart.
- Er d'herrer interesseret i jagt? - Ja.
Udenfor, folkens. På geled.
- Kom så af sted. - Kom, Pip.
- Jeg håber ikke, vi finder ham. - Det gør jeg heller ikke.
Herovre!
Kom her med dig!
Hold op med det der! Hold op!
Ned med jer! Se så at komme derned, kujoner!
- Jeg har ham! - Hold så op!
Hvad venter I på? Gå derned! I med jer!
- Lad mig tage ham! - Han prøvede at myrde mig!
Jeg fangede Compeyson! Og jeg gav ham til jer!
Kom med fodlænkerne.
- Skal han nu slippe fri igen? - Slip ham bare.
- Han prøvede at slå mig ihjel! - Hold mund!
Jeg har noget at sige. Det er en slags tilståelse.
Jeg stjal noget mad oppe i landsbyen. Jeg tog også en fil.
Jeg stjal det fra smeden. Jeg tog noget Brandy og en pie.
- Mangler du en pie? - Det gør min kone.
Så det er dig, der er smeden? Jeg beklager, at jeg tog jeres pie.
Det gør ikke spor. Hvad du end har gjort, skal du ikke sulte ihjel.
- Vel, Pip? - Nej.
- Pip... - Så går vi.
Op med benene.
- Hvor er du dygtig, Pip. - Jeg håber at blive det en dag.
- Her. Læs det, Joe. - Læse det?
Læse det...
"Kære Joe. Jeg håber, at du har det godt."
"Jeg kan snart undervise dig, Joe."
"Hvor herligt."
J... O... Det er det flotteste O, jeg nogensinde har set. Utroligt.
- Det er spændende at læse. - Måske kan jeg lære dig det.
Måske, men jeg er vist desværre frygteligt... dum.
Jeg er ikke så lærd som dig.
- Vi vil altid være venner. - Ja, det vil vi, Joe.
Det bliver sjovt at få dig som lærling.
Gargery!
Hun må være mindst tre kilometer væk.
- Gargery! - Vi må hellere begive os hjemad.
Jeg kan stadig fange dig.
Nu må han da være taknemmelig.
- Bare hun ikke forkæler ham. - Næppe.
- Hun? - Miss Havisham er da af hunkøn.
- Pumblechook... - Jeg bor der.
...blev spurgt, om han kendte et barn, der ville komme og lege.
- Og betænksom, som han er... - Det har I skam fortjent.
...nævnte han ham her. Han skal derhen nu.
- Det kan gøre os rige. - Jeg vil ikke.
Hør her. Vil du omgås fine folk eller blive her med det uduelige fjols?
Jeg vil blive her.
Hvabehar?
Træk vejret, min ven.
- Seks gange seks? - 36.
- Minus 35? - En.
- Plus 119? - 119... 120.
Divideret med 84? Kom så med et svar, min dreng.
Forfra. Hvad er 12 gange 39?
Fire gange sytten? For langsomt. 68.
- Ni gange tretten? - 117?
Kend din plads og opfør dig, så mrs. Gargery får ære af dig.
- Se, uret er gået i stå. - Pyt med det.
- Hvad er navnet? - Pumblechook.
- Vil De tale med miss Havisham? - Hvis hun vil...
Det vil hun ikke. Kom her, dreng. Dreng!
- Er du bange? - Det ved jeg ikke rigtig.
- Bare gå ind. - Efter Dem, frøken.
- Hvem er det? - Pip, frue.
- Pip? - Pumblechooks dreng. Jeg skulle lege.
Nå ja...
Kom her, så jeg kan se dig.
Se på mig.
Er du bange for en kvinde, der aldrig har set solen?
- Nej, frue. - Så kom nærmere.
Det hænder, at jeg får en fiks idé.
Og jeg har fået den fikse idé, at jeg vil se børn lege.
Så... Leg. Se nu at komme i gang med legen.
- Er du mut og trodsig? - Nej, frue. Undskyld, jeg ikke leger.
Klager De, bliver min søster vred. Jeg vil gerne, men huset er fremmed.
Vi kalder på Estella. Estella!
Den bliver din en dag. Du skal nok bruge den fornuftigt.
Nå, nu vil jeg se jer spille kort.
- Jamen han er bare en lokal dreng. - Du kan jo knuse hans hjerte.
- Kender du nogen kortspil? - Kun "krig".
Jamen så... gå i krig, I to.
- Ruder bonde. - Han kaldte knægten "bonde".
Sikke grove hænder han har. Og hans støvler er tunge.
Han er bare en dum og klodset proletardreng.
Hvad synes du om hende? Du har intet sagt om hende.
- Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. - Hvisk det til mig.
- Hvad synes du så? - Jeg synes, hun er meget storsnudet.
- Er der andet? - Jeg synes... hun er meget smuk.
- Og andet? - Jeg synes, hun er uforskammet.
- Jeg vil gerne hjem nu. - Vil du aldrig møde hende igen?
- Jo, det vil jeg gerne. - Det kommer du til så.
Det skal du nok komme til. Men hvornår skal jeg invitere dig igen?
- Det er onsdag. - Her er alle dage ens.
Du kan komme tilbage, når der er gået seks nætter.
Estella, følg ham ned og giv ham mad.
"Og Herren sagde til Aron:"
"Du tillige med dine sønner og dit fædrene hus..."
"...skal have ansvaret for Helligdommen..."
Hvad er det, der foregår? Så er det nok!
Sæt dig ned igen, Pip.
Nu læser vi sammen med dæmpede stemmer.
"Og Herren sagde til Aron:"
"Du og dine sønner..."
- Vil De undervise mig? - I hvad, Pip?
I alt. Jeg vil gerne vide alt.
Alt? Du milde.
Det kommer nok til at tage lidt tid. Hvorfor vil du det?
Ved du, hvad huset hedder? Det hedder Satis House.
- Er det græsk eller latin? - Græsk, latin eller hebræisk.
Eller dem alle. Det betyder "Stor nok".
- Et sært navn. - Følg nu med.
Tanken var, at husets ejer ikke skulle mangle noget.
Han var nok lette at stille tilfreds.
- Er det den dreng? - Det angår ikke Dem.
Vil hun se os i dag? Vi har ventet hele formiddagen.
- Hele morgenen. - Vi vil bare hjælpe.
Miss Havishams fattige slægtninge. Hun kalder dem gribbe.
Bare ignorer dem.
- Er de også din familie? - Nej. Jeg har ingen familie.
- Er miss Havisham ikke... - Nå?
- Er jeg så køn? - Ja, du er meget køn.
- Er jeg uforskammet? - Nej. Ikke så meget som sidste gang.
- Du græder ikke? - Jeg vil ikke.
Hvem har vi så her?
Nå... så det er dig, der er drengen.
Jeg har masser af erfaring med drenge. Så opfør dig ordentligt!
Vent her i balsalen.
- Hvad tror du, det er? - En kage.
En bryllupskage. Min.
Tag min hånd og gå med mig.
Jeg har fødselsdag i dag. Men det taler vi ikke om.
Ser du... på denne dag, længe før du blev født -
- kom forfaldet til huset. Vi er forfaldet sammen.
Musene gnaver i det, og endnu skarpere tænder gnaver i mig.
Når det styrter sammen -
- og jeg ligger død i min brudekjole midt på festbordet...
- Så falder forbandelsen over ham. - Hvem?
Miss Havisham, De ser frisk ud. Tillykke med dagen.
Gribbene.
Estella... giv drengen mad.
Hvem er du? Hvem lukkede dig ind? Hvem lader dig luske rundt?
- Estella. - Estella? Den heks.
- Tag det i dig igen. - Nej.
Så må vi slås om det. De sædvanlige regler.
Kom nu! Slå igen!
Så har du vundet. Det var mig en ære. Farvel.
Du skal komme igen i overmorgen. Og derefter hver anden dag.
Du skal ikke forvente en belønning.
Du må gerne kysse mig, hvis du vil.
- Nå... Englands konger? - Henrik III...
Edvard I, Edvard II og Edvard III. Richard den...
- Henrik... - Hvordan kan du?
- Kan hvad? - Vide så meget.
Det er vel fordi, det klæber til mig. Som en hoste.
gamle Clem bank nu løs, bank nu løs...
gamle Clem jernet synger lystigt løs
- Er der noget galt? - Hvorfor kaldte du bonden "knægt"?
Jeg ville ønske, jeg ikke var så fattig!
- Må jeg fortælle dig en hemmelighed? - Det må du vel.
Jeg vil ikke være smed. Jeg vil være en gentleman.
Det vil jeg ikke råde dig til. Synes du ikke om smedjen og Joe?
- Bliver du ikke lykkeligst der? - Jeg har mine egne grunde.
Det har vel noget at gøre med en bestemt ung dame. Din prinsesse.
En, to, tre, fire... En, to, tre, fire...
En, to, tre...
Estella! Hvad laver du?
Jeg lærer Pip at danse. Som en gentleman.
Bring smeden herhen.
Joe.
De er altså drengens søsters mand?
- Jeg er jo gift med din søster... - Bare sig ja.
Ja.
Og De har til hensigt at gøre drengen til Deres lærling?
Vi har altid været gode venner, Pip.
Og jeg tænkte, at vi ville få det sjovt sammen.
- Har drengen ikke protesteret? - Han vil more sig...
Estella, giv mig den der taske.
Pip har gjort sig fortjent til sin løn.
Her er 25 guineas. Giv dem til din nye læremester.
Så.
Nu er du smed. Farvel.
- Skammer du dig over at være smed? - Nej.
Så er du smed. Farvel.
Men... Skal jeg komme tilbage?
Nej. Farvel, Pip. Du har været en sød dreng. Farvel.
Kom, Pip. Så går vi.
Måske ses vi alligevel igen. En dag.
Det tror jeg ikke.
Pip? Kom nu, min ven.
- Pip? - Må jeg?
Biddy, jeg ville ønske...
Fortsæt. Pip?
Jeg ville ønske, jeg kunne forelske mig i dig.
- Må jeg være ærlig? - Ja, selvfølgelig.
Jeg ville gerne elske dig og bo med dig i smedjen -
- og sidde her med dig som to helt andre personer.
Jeg ville ønske, det var nok for mig. Men...
Det er det ikke.
- Ville det være nok for dig? - Måske.
Men jeg er let at stille tilfreds.
Tænker du tit på hende?
Pip! Du har besøg af en herre.
- Er du Philip Pirrip? Kaldet Pip? - Ja, sir.
- Og det er din svoger Joe Gargery. - Det stemmer.
- Og Deres kone? - Død. Dårligt hjerte.
- Hun døde for fem år siden. - Det gør mig ondt.
Mit navn er Jaggers. Jeg er advokat. Jeg kommer i et usædvanligt ærende.
Jeg kommer med et tilbud om at befri Dem for Deres lærling.
Jeg kan oplyse, at han har en lys fremtid for sig.
Han har arvet en anselig formue. Og den, der har arven i besiddelse -
- ønsker, at han fraflytter sit hjem og oplæres som gentleman i London.
- Har I nogen indvendinger? - Det tror jeg ikke.
Men du skal beholde navnet Pip. Har I nogen indvendinger?
Nej, slet ikke.
Desuden skal navnet på din velgører holdes hemmeligt.
Du er forment adgang til at undersøge sagen nærmere.
- Forstår du? - Ja.
Mr. Gargery. Det her er til Dem.
Tyve guineas som kompensation for tabet af en lærling.
Generøst, ikke sandt?
Hvis De tror, penge kan erstatte tabet af den dreng, der kom her...
- Meget rørende. Vil De have pengene? - Kom an, hvis De tør.
De plager mig i mit eget hjem.
- Kom an! - Hold så op!
Joe!
Jo før du rejser, jo bedre. Skal vi sige en uge?
Hvad skal jeg lave i London? Hvad skal jeg bestille?
- Hvad bliver mit job? - Du skal være en gentleman.
Jeg er din formynder.
Farvel.
Jeg siger altid, at man skal bære de unævnelige bag noget fint.
Satin, mine damer. De skal ikke bæres bag groft bomuld, vel?
- Bestemt ikke. - Så ses de jo ikke.
- Mr. Pumblechook? - Sig mig, hvad syv gange seksten er.
- Du er for langsom. - Jeg har nyheder.
Jeg er kommet i besiddelse af penge.
Det her er meget velegnet til let sommertøj. Må jeg have lov?
Kan du mærke det? Se, hvordan det fanger lyset.
Det er populært blandt herrerne i London.
Og nummer fem... Det klæder dig også.
Det klæder dig virkelig. Det er til aftentøjet, og det er til dagstøjet.
- Hvad med nogle støvler? - Det har vi ikke.
Forbløffende!
Held og lykke!
Farvel, min dreng.
- Vi tænkte, De ville have... - Noget, der giver appetit.
Te eller chokolade?
Pip!
Kom nærmere! Kom hen til os.
Hvor er du smart.
Kan du huske min kusine Sarah Pocket? Hun arbejder for mig nu.
Miss Havisham, jeg ville sige farvel. Ser De...
Ja! Jeg har talt med mr. Jaggers. Jeg ved alt om det.
Du har fået dig en hemmelig velgører.
Ja.
- Er det ikke dejligt at høre? - Jo, det er... dejligt.
Ud med jer, alle sammen.
- Jeg håbede, at... - Hun uddanner sig i udlandet.
Hun er langt væk. Smukkere end nogensinde. Beundret af alle.
Er du bange for at have mistet hende? Vær tålmodig. Jeres veje krydses nok.
Det håber jeg.
- Jeg vil gerne takke Dem... - Det vil jeg ikke høre, Pip.
Du bliver jo ved med at hedde Pip.
Farvel, Pip.
- Pas lige på! - Indvolde?
Se dig for! Forsvind!
Undskyld mig...
JAGGERS ADVOKATKONTOR
Mr. Pip? Mr. Jaggers er her snart. Han samler beviser i retten.
- Hvem skal de ligne? - Ligne?
Det er ægte afstøbninger af henrettede i galgen i Newgate.
Morder og falskner. Han der var meget udspekuleret.
Men beviserne var for stærke. Så det er slut nu.
Han gav mig dem her, før han døde.
De er ikke meget værd, men de er transportable.
Det er mit princip. Skaf Dem nogle bærbare ejendele.
- Her er mr. Jaggers. - Jeg har ikke mere at sige.
- Goddag, mr. Pip. - Noget nyt, mr. Jaggers?
Har De betalt mr. Wemmick? Slip min frakke.
Havde du en god rejse?
- Har De ikke medlidenhed med mig? - Det beskæftiger vi os ikke med.
Kom indenfor, mr. Pip.
Væk!
Du har mødt mr. Wemmick.
Han tager sig af det med pengene.
Du godeste, er det dit nye tøj?
Skrædder, hattemager, skomager, strømpemager. Du får kredit hos dem.
Jeg har meldt dig ind i en herreklub.
"Lundens finker" er passende for en gentleman.
Dine lommepenge. Der er sikkert rigeligt.
Indtil videre skal du bo på Barnard's Inn.
Det er i nærheden, så jeg kan holde øje med dig og få dig på sporet igen.
For du skal nok komme på afveje.
Men det vil man ikke kunne klandre mig.
KOMMER STRAKS
Mr. Pip? Det må De meget undskylde.
Siden De er fra landet, vil De nok gerne have lidt frugt. Jordbær.
Jordbærmarmelade.
Har De set værelset? Det er ikke stort, men vi kan nok enes om det.
Op med hænderne. Kom nu.
Kom så. Op med dem.
- Forsvar dig. De sædvanlige regler. - Hvabehar?
Drengen, der luskede omkring.
Den blege, unge mand.
Jeg var der med moster Sarah. På prøve.
Miss Havisham ville vist se mig lege.
Jeg overbeviste hende ikke. Hun har dårlig smag.
Ellers var jeg blevet Estellas hvad-hedder-det-nu? Forlovede.
Men skæbnen ville det anderledes.
- Det gør mig ondt. - Pyt med det. Hun er en værre tyran.
Hård og hoven og overordentlig lunefuld.
Opdraget af miss Havisham til at hævne sig på mænd.
- Hvorfor vil hun have hævn? - Ved De virkelig ikke det?
Miss Havisham var meget rig og meget stolt. Et forkælet barn.
Hendes mor døde, da hun var lille, og faren giftede sig med kokken.
De fik en søn. Arthur. Han var... ikke helt ægtefødt.
Jeg må hellere nævne, at man ikke putter kniven i munden i London.
Og man holder hånden under gaflen, ikke over.
- Gør det noget? - Nej, jeg er taknemlig.
- Udtalen, mr. Pip. De er taknemmelig. - Ja, selvfølgelig.
Miss Havisham mødte en mand, som hun elskede højt og inderligt.
De blev forlovet.
Han fik hende til at købe halvbrorens andel i bryggeriet til overpris.
Og... Den store dag oprandt.
Kjolerne var købt, bryllupsgæsterne var inviteret...
Der var bagt en stor, flot bryllupskage.
Men gommen skrev et brev til hende, som hendes bror gav hende.
Mens hun klædte sig på klokken 8.40.
Det forklarer alle urene.
Gommen og Arthur samarbejdede om at ruinere hende og knuse hendes hjerte.
Og... man må sige, at det lykkedes.
- Hvad beskæftiger du dig så med? - Handel. Det er der penge i.
En dag vil jeg sælge silke og krydderier fra Egypten.
- Og stødtænder fra Ceylon. - Hvad sælger du så nu?
Jeg er bogholder og har en veninde, jeg ikke har råd til at fri til.
- Tjener man godt som bogholder? - Nej, slet ikke. Ikke en øre.
Jeg er ikke meget for navnet Pip.
Siden vi er så harmoniske, og du har været smed... Hvad med navnet Händel?
Händel komponerede "Den harmoniske smed".
- Har du noget imod det? - Nej, slet ikke.
Som formand for klubben og i den ærede bogfinkes...
...guldfinkes... og kernebiders navn...
Må den nuværende stemning for evigt herske i vort selskab.
Mine herrer!
Lundens finker!
Det er nogle fremragende mennesker.
Du der, knægt! Ja, dig! Hit med agerhønen!
Smid en agerhøne herover.
Kom nu!
- Var det Pip, du hed? - Pirrip.
Pirrip?
Pip Pirrip?
Det må jeg sige. Hvor er din familie fra?
- Min familie? - Fra Kent. Pirrip fra Kent.
Det lyder som en slags æble.
Kast!
Det tager kun et øjeblik. Han vil så gerne.
Händel, her er min forlovede Clara. Er jeg ikke heldig?
- Hold op, Herbert. - Mig en fornøjelse. Skal vi gå op?
Det er for dyrt, Herbert. Hvad skal vi her?
Nå... Hvad synes I?
- Jeg betaler selvfølgelig. - Du er bogholder.
Nå?
Tja...
Goddag.
Jeg vil gerne møde de der finker.
I morgen aften? Helt uformelt. Skal vi sige klokken 18.00?
- Giv ham pengene. - Ja, sir.
Hvad er han for en mand?
Han er... dybsindig.
Dyb som Australien. Men De skal ikke tage det personligt.
Hvis De ikke har andet for, så tag med til Walworth.
Vi har da en have og et par særheder at vise frem.
Se her. Jeg ved, hvad De tænker.
Det er som at bo på landet.
Jeg har selv lavet det.
Værsgo... Nu skal De møde min gamle far.
- Hvordan går det? - Fint, John. Det går fint.
Det er mr. Pip. Selv om du ikke kan høre noget.
Bare nik til ham. Nik og blink.
Bare nik. En gang til. Jeg henter ildrageren.
Vi skal ned ad trappen.
Og nu, John!
Vil De have æren, mr. Pip? Placer den der.
Jeg kunne høre det!
- Hvad synes mr. Jaggers om den? - Han har aldrig set den.
I borgen glemmer jeg alt om mr. Jaggers.
Jeg håber, De vil gøre det samme her.
- Ja. Jeg forstår. - Men jeg har et godt råd.
Når De spiser hos mr. Jaggers i morgen, så kig på hans husholderske.
I hende vil De se et tæmmet vilddyr.
Mine herrer og ærede vært. Jeg præsenterer Bentley Drummle.
Må den nuværende gode stemning for evigt herske i vort selskab.
Jeg sagde jo, at du kunne klare det.
Hvem er edderkoppen? Den plettede, surmulende fyr.
Det er Bentley Drummle. En af de rigeste mænd i landet.
- Han ejer næsten hele Derbyshire. - Drummle... Meget lovende.
Molly... Sørg for, at den unge mands glas hele tiden er fyldt.
Kom så, Drummle!
Jeg satser på Bentley.
- Det var udelukkende held. - Pip slog dig på retfærdig vis.
Er det her ikke en klub for gentlemen?
Jeg kæmpede mod en bondedreng.
- Hvad mener De? - Det var ikke for at fornærme Dem.
Faktisk hylder jeg Dem, Pirrip fra Kent.
De har en smeds stærke arme.
Mere vin, Molly!
Styrke? Nu skal jeg vise jer styrke.
Vis dem dine underarme, Molly. Begge to.
Vis dem frem!